De Gaulle-i bátorság vagy orosz rulett – Macron választásba menekül Le Penék nagy EP-győzelme után
2024. június 10. – 22:43
![De Gaulle-i bátorság vagy orosz rulett – Macron választásba menekül Le Penék nagy EP-győzelme után](https://assets.telex.hu/images/20240610/1718029154-temp-bfbEeA_hero-normal:xl.jpg)
„Nem tehetek úgy, mintha semmi sem történt volna” – mondta Emmanuel Macron francia elnök abban a beszédében, amelyben előrehozott parlamenti választás kiírását jelentette be vasárnap este. Macron lépését az előzte meg, hogy a szélsőjobboldali Marine Le Pen Nemzeti Tömörülése (RN) látványos győzelmet aratott a vasárnapi európai parlamenti választásokon. Emmanuel Macron pártja 15,2 százalékot szerzett – ez 15 mandátumot jelenthet –, miközben Le Penék 31,2 százalék feletti eredménnyel 30 képviselőt küldenek a 720 fős EP-be, ahol a franciáknak 81 hely jár.
Az EP-választási eredmény jogilag ugyan nem kötelezi Macront arra, hogy törvényhozási választást írjon ki, mégis érthető, hogy lépéskényszerben érezte magát. Még ha a döntés kockázatos is az elnöknek, egy olyan otthoni helyzetet bolygat meg, amely számára eddig sem volt ideális.
Öt éve otthon erős Macron kapott ki az EP-n
2019-ben is Le Pen pártja futott be elsőnek az EP-választásokon, de egyrészt Macron pártját akkor csak néhány tized százalékkal előzte meg, mandátumuk száma is azonos volt, de fontosabb, hogy akkoriban a nemzetgyűlésben az elnök pártjának kényelmes többsége volt, így a vereségnek nem voltak messzemenő következményei.
2022-ben azonban új helyzet állt elő: az elnökválasztást Macron ugyan megnyerte, de figyelmeztetés volt, hogy Le Pen az elnökválasztás második fordulójában 41 százalékig jutott. Az igazi ütést azonban Macron 2022 nyarán szenvedte el, amikor pártja a parlamenti többséget is elveszítette, Le Pen pedig megtízszerezve képviselői számát, 89 helyet szerzett – igaz, ebben a francia választás sajátosságai is benne vannak, a párt népszerűsége 13-ról 18 százalékra nőtt.
A széles jogkörrel felruházott elnök mögött álló kormány így kisebbségi kormányzásra kényszerült, alkalmi szövetségekkel megteremtve a támogatást például a népszerűtlen nyugdíjreformhoz, amelyet tavaly nagy tüntetések kísértek. Emellett külvárosi fiatalok tavaly nyáron zavargásokba kezdtek, és külpolitikai kudarcok jellemezték Franciaország Afrika-politikáját, ráadásul csökkenőben volt a pártja népszerűsége.
Macron döntésében így van logika, még ha igaz az is, hogy a mostani bejelentés alapján a kétfordulós választást június 30-án és július 7-én tartják, így Le Pen a mostani sikerének lendületét is kihasználhatja. Nem véletlen, hogy a RN üdvözölte is az elnök döntését.
A radikálisok örülnek, a mérsékeltek aggódnak
„Készen állunk a hatalomra, ha a választók megbíznak a feladattal. Készen állunk arra, hogy talpra állítsuk az országot, hogy megvédjük a francia nép érdekeit, hogy véget vessünk a tömeges migrációnak, hogy növeljük az anyagi biztonságot és elkezdjük az ország újraiparosítását” – idézte a Reuters Le Pent.
Macron viszont inkább a sokkhatásban bízhat, amely felrázza táborát és egészében a mérsékelt és liberális jobbközép oldalt, amelyet 2022-ben az erősödő radikális baloldal is szorongatni kezdett Le Pen mellett.
Ezért érdeke mégis az elnöknek mielőbbi választást kiírnia, noha a parlamenti választás csak 2027-ben lenne esedékes – ahogyan az elnökválasztás is, amelynek előrehozatala fel sem merül. Macron azzal kalkulálhat, hogy ha túl sokáig vár, úgy Le Pen az EP-győzelmet nagyobb politikai tőkévé kovácsolhatja 2027-re, ám ha egy gyors parlamenti választással sikerül jeleznie, hogy a vasárnap elért 30 százaléknak egy közvetlen téttel bíró választáson az RN már jóval alatta marad, az csökkentheti az EP-n szerzett győzelem értékét.
A Le Figaro publicistája szerint az államfő kétségtelenül azzal számol, hogy a választók megijednek a saját döntésüktől, hogy Le Penékre adták le a voksukat, és a törvényhozási választásokon többen máshogy döntenek. Alexis Brézet szerint azonban semmi nem utal arra, hogy ez történne. Viszont sok influenszer és tartalomkészítő szólalt fel a közösségi oldalakon, arra biztatva a lakosságot, különösen a fiatalokat, menjenek el szavazni június 30-án és július 7-én.
Kérdés persze, hogy az eredmény a társadalmat is sokkolja-e vagy csak a jelenlegi politikai vezetést. Elvégre az RN-nek – illetve Le Pen apja idején annak jogelődjének, a Nemzeti Frontnak (FN) utoljára 1986-ban volt saját frakciója, a csúcson 35 fővel – 2022 óta 89 képviselője van, ez a harmadik legnagyobb frakció, a párt elutasítottsága láthatóan csökken, ahogyan ez már az elnökválasztáson is kitűnt. Marine Le Pen pedig kifejezetten próbálja is magát a közép felé orientálni.
![Marine Le Pen és Jordan Bardella a Nemzeti Tömörülés eredményváróján – Fotó: Julien De Rosa / AFP](https://assets.telex.hu/images/20240610/1718029466-temp-JmPAOM_cikktorzs:xl.jpg)
És ha sokkolja is a társadalmat, kérdés, hogy ez Macron szövetségét vagy a baloldalt és azon belül a radikális baloldalt erősíti-e inkább. Utóbbihoz tartozik az Engedetlen Franciaország – amelynek jelenleg 69 képviselője van az 577 fős nemzetgyűlésben –, és a párt esélyként tekint a megmérettetésre: „Az elnök elismerte a vereségét. Mi nem félünk a néptől, készen állunk a kampányra” – mondta a párt EP-képviselője, Manon Aubry a Reuters szerint.
A szocialisták szerint viszont Macron a tűzzel játszik, és hasonlóan gondolkodik a Köztársaságiak (LR) pártja is. Az egykor a jobboldalon meghatározó párt, amelynek jelenleg 62 képviselője van a nemzetgyűlés ellenzéki térfelén, úgy véli, hogy ilyen előkészítetlenül nekifutni a választásoknak nem más, mint orosz rulett. A Zöldek Macron döntését pókerjátszmának minősítették.
Nemtetszését fejezte ki Párizs polgármestere is Macron döntése miatt. A szocialista Anne Hidalgo pártjához hasonlóan rossznak tartja az időzítést, de nemcsak előkészítetlensége, hanem amiatt is, mert az kevéssel a július 26-án induló a párizsi olimpia elé esik, írta a France24. „Mint a legtöbb ember, én is megdöbbentem az elnök döntésén” – mondta Hidalgo.
A jelek szerint tehát politikai szárnyaktól függetlenül a radikálisabb oldal üdvözli, a mérsékeltebb rosszallással fogadja az előrehozott választásokat. Macron pártja támogatja a döntést, igaz, ennek közlése után mást nem is nagyon tehet. A belügyminiszter szerint Charles de Gaulle nagy formátumát idézi a bátor döntés, amellyel átvágják a gordiuszi csomót. „Egy demokráciában mindig a szavazók felé kell fordulni, és építeni intelligenciájukra, hiszen a választók intelligensek” – mondta Gérald Darmanin.
Példátlan társbérlet is jöhet
A francia politikai berendezkedés félprezidenciális, amelyben az elnöknek az 1958 óta fennálló ötödik köztársaságban erős felhatalmazása van – a védelmi politika és a külpolitika a fő prioritása –, míg a miniszterelnök súlya a végrehajtó hatalomban kisebb. Az elmúlt 65 évben csak háromszor fordult elő, hogy az elnök és a parlamenti többség eltérő politikai platformon áll, ezt illeti a francia politikai zsargon a cohabitation (társbérlet/együttélés) kifejezéssel.
Ez kétszer, két-két évre a szocialista François Mitterand elnök idején és egyszer öt évre a jobboldali Jacques Chirac alatt történt meg. A szocialista és jobbközép cohabitation után most azonban akár olyan társbérlet is jöhet, amelyre soha nem volt példa: jobbközép elnök egy szélsőjobb erő által meghatározott kormánnyal szemben. Igaz, ehhez Le Pennek ezen, a kétségtelenül más téttel bíró választáson meg kellene ismételnie a vásárnapi eredményt, és még akkor is kérdéses lenne, hogyan lenne a Nemzeti Tömörülésnek többsége. Többen ezért is hangsúlyozták, hogy Éric Zemmour kisebb szélsőjobboldali pártja is 5 százalék környékén végzett vasárnap, az összefogás azonban Le Pen elnöki ambícióit ronthatná.
A tét Macron számára tehát óriási, 2027-ig szűkítheti is mozgásterét, miközben második ciklusa utolsó felét a politikai öröksége építésének szentelné, és egyértelmű utódjelöltet sem kezdték még el felépíteni.
Az Együtt! pártszövetségnek 245 képviselője van, ebből a Macron által alapított, majd átnevezett, jelenleg Renaissaince (Reneszánsz) nevű formációé 169 mandátum – írta a Reuters. Emlékeztettek, hogy a legutóbbi cohabitation is akkor jött létre, amikor az akkori elnök meg akarta erősíteni hátországát, helyette azonban a szocialisták jöttek ki győztesen, így az elnök számítása 27 évvel ezelőtt nem vált be.
Ha ez a terv ezúttal sem jön be, úgy a Le Pen eszmei vezetése alatt álló párt győzelme esetén Franciaország kormányfője a párt elnöke, az EP listát is vezető Jordan Bardella is lehet, aki az ország történelmének legfiatalabb miniszterelnöke lenne 28 évesen.
A Le Monde azt is hozzáteszi, hogy Macron időzítésének a végeredménytől függetlenül van egy másik következménye is: az új választások kiírásával elcsúsztatja egymás mellől a következő elnökválasztást és a törvényhozási választásokat. 2002 óta ez a kettő mindig egymást követte, így a törvényhozási legtöbbször megerősítette a néhány héttel korábbi elnökválasztás eredményét. A két választás akkor kerülhet újra szinkronba, ha az elnökválasztás következő győztese 2027-es megválasztása után szinte egyből a törvényhozás feloszlatása mellett dönt.
A Transtelex egy egyedülálló kísérlet
Az oldal mögött nem állnak milliárdos tulajdonosok, politikai szereplők, fenntartói maguk az olvasók. Csak így lehet Erdélyben cenzúra nélkül, szabadon és félelmek nélkül újságot írni. Kérjük, legyél te is a támogatónk!
Támogató leszek!